Муніципальне партнерство об'єднує велику кількість різних дійових осіб, інтересів, потреб, очікувань та цілей. Спільне та своєчасне визначення цілей, заходів та методів роботи створює основу для партнерської роботи та надає йому спільний напрямок. З цією метою, наприклад, можна укласти спільну декларацію або угоду, в якій визначаються цілі, теми і тип партнерства (наприклад, офіційне партнерство або проєктне партнерство). В інтересах рівноправного партнерства слід прагнути фахового обміну між партнерами, який виходить за рамки простого переказу грошей та/або товарів і досвіду з Півночі на Південь. Взаємний обмін знаннями та досвідом також дає можливість ознайомитися з рішеннями та досвідом інших муніципалітетів, краще зрозуміти глобальні взаємозв'язки і використовувати їх на місцевому рівні в інтересах сталого розвитку. Тому партнерська робота повинна також охоплювати теми, в яких німецькі муніципалітети можуть вивчати досвід і знання муніципалітетів-партнерів і отримувати з цього переваги.
При створенні нового партнерства та розробці нового партнерського проєкту може бути особливо корисним створення мапи (mapping) дійових осіб або аналіз стейкхолдерів, що дає змогу отримати загальне уявлення про суб'єктів, які прямо чи опосередковано залучені до партнерської роботи або на яких вона може впливати. На основі цього має сенс спільно визначити, хто, коли і як має бути залучений до партнерської роботи або поінформований про неї.
Слід також на ранній стадії з'ясувати очікування від партнерства та від громади-партнера, зафіксувати їх у письмовому вигляді, регулярно переглядати і, за необхідності, коригувати. Ставлячи запитання про очікування, можна перевірити, чи сумісні інтереси громад-партнерів і чи можна визначити з них спільні цілі. Таким чином спільно визначається і фіксується, яка особа або громада можуть зробити внесок у реалізацію очікувань і цілей. Для цього підходить матриця RACI, яку можна використовувати для визначення ролей та обов'язків.